Det var nästan 30 år sedan en grupp elever
från Flint i Michigan skapade härlig musik.
Det var Sound of Music.
Den föreställningen från 1992 var sista gången som de flesta av dem stod på scen.
Årtionden senare så har de här gamla eleverna chansen att
göra en av sina favoritsaker,
därför att de som var med i Flint Centrals Sound of Music
kommer att återförenas för en En gång till! föreställning.
EN GÅNG TILL!
Detta är En gång till.
AKUTEN
FLINT, MICHIGAN
Hej. Jag heter Michelle. Jag är din sjuksköterska idag.
Hur mår du?
Jag älskar att vara sjuksköterska.
Det är ett väldigt givande jobb.
Men mina kollegor...
MICHELLE AKUTSJUKSKÖTERSKA
…de brukar driva med mig ibland.
För att jag brister ut i sång då och då under dagen.
Man kan kanske hitta mig dansandes i korridorerna ibland.
Men sån är jag.
Det är det du får.
Jag gick i Flint Central High School.
Jag tog studenten 1996.
Idag är jag filmregissör och producent, jag har ett eget företag.
Det känns skumt att vara på andra sidan...
ZAK REGISSÖR/PRODUCENT
…av allting.
Den här mikrofonen syns inte i bild, va?
Det är så kul att ni tar oss tillbaka
för den där pjäsen. Av alla pjäser.
Jag bara, ja… jag vet inte, liksom. Jag älskar teater,
men så fort du brister ut i sång och dans, så är jag helt borta.
Min mamma tvingade mig att titta på filmer som Yentl.
Har du sett Yentl med Barbra Streisand?
Okej. Det är antagligen därför jag inte gillar musikaler.
Flints klassiska rockkanal, 103.9 The Fox,
kilar snabbt vidare och ger plats för DJ Chachi.
- Så ja. - Ja. Min tur.
Vi har den klassiska rockmixen på ingång.
Japp, kan knappt bärga mig. Jag har bra grejer till er ikväll.
Detroit, basket.
Jag har alltid velat bli en discjockey.
Jag är officiell DJ för Detroit Pistons.
Jag har varit på scener framför tusentals människor
och snurrat skivor.
Men en teaterscen? Det är en helt annan sak.
Här är pappa. Ser du pappa här?
Här sjunger vi den där låten "Sixteen Going on Seventeen".
5 DAGAR KVAR TILL PREMIÄREN
Förr i tiden var Flint helt fantastiskt.
Men under tidigt 90-tal kom Flint in i en nedåtgående spiral.
Kort efter att jag tog studenten så stängde de vårt gymnasium.
Det har varit stängt i ett antal år nu.
Så vi ska göra det här i en annan skola.
Men jag skulle ge vad som helst för att gå tillbaka till Flint Central
och bara titta mig omkring igen.
Åh, herregud.
När man kommer från Flint så får man alltid höra: "Åh, vattnet."
Man får höra: "Fabriken har stängt."
Man får höra: "Det sker så många mord här."
Och Flint Central High School var en höjdpunkt...
KRISTY PROJEKTLEDARE
…som du kunde titta på som Flintbo och säga:
"Det gymnasiet har en fenomenal drama- och musikavdelning."
Åh, herregud.
Första året då jag gjorde Sound of Music
tänkte jag, "Det var det, aldrig mer."
Men man får mersmak.
Andra året, gjorde jag det.
Tredje året, gjorde jag det. Fjärde året också.
Ska vi kramas? Oj. Gör mig inte illa.
- Åh, gud. - Åh, gud.
Jag tror jag var 17...
LISA FÖRFATTARE
...när vi gjorde Sound of Music. Jag är 44 år gammal nu.
- Lisa, älskling. - Åh, herregud.
För mig var gymnasiet lika med utanförskap en stor del av tiden.
Jag hade inte så många vänner för att jag bodde i den fattiga delen av stan.
Jag hängde aldrig med någon.
Min rädsla nu är att de kommer behandla mig som den personen
och inte som den person jag är idag.
- Åh, herregud. - Hej!
Herregud, herregud!
Och jag tänker inte fånga dig mer, alltså.
- Men hur är det? Du ser underbar ut. - Du ser verkligen bra ut.
Hur… Hur har du kvar det där?
Amy var den som, du vet...
som jag aldrig fick dejta. Hon kom undan.
Du ser så bra ut. Och jag visste det.
Brett var som min bror.
Han älskade mig så mycket.
AMY ADVOKATASSISTENT
Och jag har lite dåligt samvete för att jag aldrig dejtade honom,
men jag var aldrig rädd för att dejta honom.
Det är som när ditt favoritpar på TV är liksom, så nära varann,
men de kommer aldrig till nästa nivå och du bara..
Så var det med Brett och Amy.
- Herregud. - Ja. Ja.
Jag har inte sett Sam på evigheter.
Jag tror att det var typ sen jag tog examen från college.
Ja.
Att få se Kristy var känslosamt.
Hon var min kompis, förstår du? Det fick mig att tänka...
SAM STATIST
…tillbaka på många minnen av vår vänskap
och att vi var så nära varann i gymnasiet, att inte ses på så många år.
Förut var han en kort och knubbig kille.
Och han kom in och jag sa: "Sam, du är ju lång och smal.
"Du har en mörk röst nu."
Det var ganska chockerande att se det.
Jag har tre döttrar. De är vuxna.
Min äldsta har gått ut college, och efter det fick jag min första dotterson.
Jag är både pappa och morfar nu, så att… Papa.
- Joi! - Åh, herregud.
Herregud!
De här personerna var min familj i skolan. Och sen dess...
JOI TIDIGARE BROADWAYSKÅDIS
…har jag spelat teater i New York,
i Queens och i närområdet.
Jag spelade i Ragtime, musikalen.
Jag jobbade med Mamma Mia väldigt länge.
Jag har turnerat. Och jag har spelat på Broadway.
Och det är härifrån jag fick det där. Jag fick det från alla här.
- Ja. - Men herregud!
- Åh, herregud. Jacob. - Ja!
Jag är förvånad att se Jacob för att jag inte hört nåt om honom,
vad han har haft för sig.
- Hej. Hur mår du? - Hej. Bra. Hur mår du?
- Hördu, du ser bra ut. - Det var länge sen.
Jacob liksom förlorade sig själv tror jag, nästsista året.
Vet inte vad som hände efter det.
"Kommer han att komma hit?" Vi visste liksom inte.
Roligt att se dig igen. Det var längesen!
Att komma hit och träffa alla för första gången,
jag tror att jag oroade mig mer för vad de skulle tycka om mig...
JACOB ÖVERVAKARE
...för olyckligtvis känner jag:
"Men jag kände inte dem så bra." Så bra som jag borde.
- Bra, bra. Hej allihopa. - Hej.
- Hej.
- Välkomna tillbaka till gymnasiet. - Hej.
- Min favoritplats. - Kul att vara tillbaka.
Det blir så roligt att höra om Flint Central High.
Jag visste inte var… Jo, vår värd
blir Swartz Creek High School.
Vi ska göra föreställningen på Swartz Creek High School.
Men jag tycker ändå det är tråkigt att vi inte gör det här
i aulan på Flint Central High School.
Trots att våra hjärtan är uppfyllda av att bara se varandra igen,
så hade det lilla extra, att få spela i vår gamla skola,
varit helt fantastiskt. Det vet jag.
COY MIDDLEBROOK REGISSÖR
Jag heter Coy Middlebrook. Coy, som "boy" med C.
- Och Ricky. - Hej.
- Ricky. Ricky. - Hej, Ricky.
Jag har jobbat på Broadway, på Cats-turnén...
RICHARD HINDS KOREOGRAF
…och sen på Fosse.
Och nu jobbar jag som koreograf och regissör.
Hej, alla, jag heter Carmel...
CARMEL DEAN DIRIGENT
- Hej Carmel. - …som godiset,
beroende på hur du uttalar det.
Jag kommer från Australien.
- Så kul att få vara här allihopa. - Tack för att ni är här.
- Ja. Tack för att ni är här. - Ja. Vi...
Vi är så exalterade. Det är en viktig vecka.
Jag menar, det faktum att vi ska göra om
- er produktion på mindre än en vecka… - Mindre än en vecka.
Mindre än en vecka.
Tack för att ni säger det. Mindre än en vecka.
Nu när vi har det sagt, så måste vi börja jobba.
Lisa, kom hit.
Lisa. Vad hade du för roll i produktionen 1990?
Jag spelade syster Bertha, nunnan som inte gillade Maria så mycket.
- Kristy. - Jag spelade Abbedissan.
- Gick du sista eller nästsista året? - Jag gick sista året.
- Sam. - Ärligt talat så…
- hade jag liksom inte, typ… - Vi kommer att ändra på det.
Japp. Det stämmer, ja.
- Där har vi det. - Joi.
Jag var Baronessan.
- Baronessan? - Precis.
- Zach. - Jag var Herr Zeller.
Brett.
När vi spelade då, så var jag kär i Amy.
Hon var Liesl och jag var Rolf.
- Amy. - Bedårande.
- Något som du vill att vi ska veta? - Ja, jag vill tacka
min dotter. Jag gör det här för hennes skull.
- Jacob. - Ja.
- Jag spelade Max Detweiler. - Åh, Max. Naturligtvis, ja.
Michelle.
Jag var Maria.
Jag minns det som om det var igår...
…jag ser mitt namn på den här listan och jag blev så häpen.
- Ja. - Åh, herregud. Från...
Det vore kul att se Maria...
- Ja. - Precis.
Exakt.
Okej.
Vi ska lära oss en låt som kanske är bekant sedan gymnasiedagarna.
Jag ska ge er två toner, och sen spelar jag melodin, så här...
Och...
De har helt klart varierande kunskaper.
Alla kan sjunga. Alla har en röst.
Om du kan prata så kan du sjunga.
Det handlar om att utveckla vad det betyder för dig,
och att hitta ett sätt att uttrycka dig själv genom musiken.
Okej, så ni alla har vid det här laget förstått att det inte finns tillräckligt
många av er för att ha alla roller med i uppsättningen.
Vi ska då få hjälp från några fler från vår professionella ensemble.
Vi har inte heller Kaptenen som kommer tillbaka från förra gången, eller hur?
Det är vi som ska tilldela rollen som Kapten.
Ni tre i bakre raden, kan ni komma fram till första raden, tack.
Det där är Jacob, det där är Zach, och det där är Sam.
Okej. Ni tre… Vi skulle vilja titta på
lite av materialet med Kaptenen och Michelle.
Alla tror att Sound of Music handlar om Maria och barnen,
men själva omvandlingen i berättelsen är Kaptenen.
Om de väljer mig som Kapten von Trapp,
så hoppas jag att jag får en ersättare
som sjunger mina delar, så att..
Eftersom jag har varit militär så kan jag relatera till rollen som Kapten von Trapp.
Jag förstår mig på en reglementerad livsstil.
Jag förstår också de andra.
Efter att jag kom hem från militären, så hade jag min familj
och två söta små tjejer att ta hand om.
Okej. Bra jobbat, mina herrar.
- Michelle, tack. - Tack.
Så det är verkligen svårt. Det är ett tufft beslut vi får ta.
Det är ett väldigt tufft beslut vi får ta.
Vi börjar med det vi vet.
Alla ni kommer att göra om era ursprungliga roller,
men ni tre herrar… Okej. Så här är det.
Alla ni har en Kapten i er,
och det var inget lätt beslut, inte alls.
Och hur blev det? Jacob...
Du är Kaptenen.
- Ja! - Ja!
Du är Kaptenen.
- Ja! - Med tanke på hur jag minns Jacob...
LISA "SYSTER BERTHE"
…så skulle jag vara riktigt misstänksam.
När vi var i gymnasiet så gjorde vi några en-aktare,
och jag regisserade en av dem.
Jag gav honom en roll i min pjäs, men han stack.
Han dök aldrig upp. Jag var tvungen att ersätta honom. Det var en pjäs för två.
Så nu har vi rollen som Max kvar.
- Zach, du är Max. - Ja!
- Hurra. Ja. - Du är Max.
- Jag uppskattar det. - Och nu du, Sam.
Ja?
Det här tänkte vi på. Varför skulle vi göra Sound of Music...
utan att ha er med som barnen?
Så att vet ni vad?
- Gissa vad? Gissa vad? - Vad?
Okej, Sam, du är Friedrich.
Friedrich von Trapp, jag tror han är den äldste av barnen.
Trots att jag blir 44 om ett par dagar så blir jag nog en bra 17-åring.
I mitt huvud.
Joi, du är Baronessan, och du är också Louisa.
Okej.
Det blir ju lätt...
…för att min dotter som är 13 år gammal
är väldigt lik Louisa.
Och om hon hade haft chansen att vilseleda en guvernant
så skulle hon det. Jag ska vara min dotter.
Det kommer att vara lite av det här den här veckan.
Och det blir mycket klädombyten.
- Det blir mycket jobb. - Det blir bra.
Det blir mycket jobb för er allihop.
Jag vet att vi bara har lite tid kvar innan det är slut för dagen,
så låt oss avsluta dagen med lite "Do Re Mi".
NI FIXAR DET HÄR!
En, två, tre, fyra!
Och...
Te.
Kör.
- Ja. - Ja.
- En gång till. - En gång till.
Flints varmkorvar.
BRETTS HUS
- Ja! - Titta på den här fina utsikten här.
Jösses.
Varför har de hummus till korvarna? Skumt.
Vet du vad, ingen aning. Kanske ville nån ha hummus?
Fanns det något som kom med hummusen, som ett pitabröd?
Du ska dippa det där där.
Det här är allt jag hade, så att, jag tänkte, ni vet… Så...
- Det är som kroppslös hummus. - Brett gillar hummus.
Jag vet. Kanske gillar vissa det på sin korv med bröd.
- Nej. - Inte i Flint.
Jag minns när jag bodde i New York och saknade Flintkorvarna så fasansfullt...
att vi beställde några som kom frysta.
Sen tyckte vi typ: "Vi gör det här. Vi låter dem fraktas hit varje år."
Flint har alltid haft en väldigt speciell gemenskap.
Man kan säga att det är en
plats som alltid har nån motor
som drar mitt liv framåt underifrån.
Jag har varenda årsbok, och de är i prima skick.
Det här är 1990… 1993 här.
Den här är bra. Kolla på den här. Kolla, det är...
"Den här personen förväntar sig inte att livet blir rättvist.
"Lisa Robin Young."
Jag skrev det.
I gymnasiet så var jag alltid liksom vid sidan om.
Och jag hoppas verkligen att vi kan skriva om historien,
och att folk åtminstone får se vem jag är idag.
LISA "SYSTER BERTHE"
Det är det jag ser fram emot nu.
Det är det jag ser fram emot.
Där är Jacob. Åh, Jacob var så snygg.
Kolla på honom. Jacob, många tjejer gillade dig, mannen.
- Du är en snygg kille. - Du var söt.
Jacob var en snygging, alltså.
- Jättesnygg. - Jag önskar att nån...
Jag önskar att nån sagt det till Jacob.
Ni vet, Jacob gick… Jacob gick runt som om han visste.
Jag visste inte. Jag gick runt typ: "Hallå,
"här kommer tänderna. Hej."
Jag var så dum.
JACOB "KAPTEN VON TRAPP"
Jag minns nån som sa att jag var lirare...
Jag visste inte ens vad det betydde.
Typ: "Vad... Vad betyder det?"
Okej, vad ska vi göra med hummusen?
- Har vi chips, eller? - Vet inte.
Om du frågar Lisa, så är det bara att ta med fingrarna.
Någon hade en pool i trädgården.
- Nej. Nej. Du ska inte berätta det. - Jag tror det var Amy.
Okej. Vi går dit och vi går och simmar.
Och vi klädde alla av oss.
- Va? - Va?
Och sen utmanade vi varandra att komma ut och springa runt poolen.
Och jag tror att Amys mamma tittade på oss.
- Hon gjorde det! Sen sa de till. - Du var där.
- Jag var inte där. - Jo, det var du.
- Jo.
- Jag… - Jo, du var det.
Fasen vad glad jag är att jag inte hängde med er.
4 DAGAR KVAR TILL PREMIÄREN
FLINT CENTRAL HIGH SCHOOL 1992 SOUND OF MUSIC
- De har ändrat det här. - De har ändrat på mycket.
Det fanns något just här.
- Ett matställe. - Ett köpcentrum.
Det fanns ett köpcentrum.
Doyle-Ryder's där, och sen fanns Windmill Place.
Att vara i Flint igen var så coolt.
Nu, när folk hör namnet Flint,
så säger de: "Åh, vattenkris. Ååh."
FLINT STAD VATTENVERKET
Jag vill inte tona ned hur viktigt det är...
GE OSS RENT VATTEN
…men Flint är så mycket mer än det.
När jag tänker på Flint, så tänker jag på...
UNIVERSITY OF MICHIGAN-FLINT
...de riktigt bra sakerna som folk inte pratar om...
….som vi alla visste om här.
- Jag tror vi kommer till AutoWorld. - Det stämmer.
Minns ni när de hyrde in oss för att mima?
Du och jag var mimare på AutoWorld precis när de öppnade.
REPLOKAL
- Sound of Music handlar om en ung flicka. - Maria.
Som tror att hon vill bli en nunna.
Hon skickades iväg för att bli guvernant
hos en örlogskapten och hans sju barn.
Jag heter Kapten von Trapp.
Den första regeln i detta hem är disciplin.
Ja, herrn.
Stopp, stopp, stopp. Flopp, flopp, flopp.
Det ska ju vara ganska tyst i huset,
men hon fyller det av sång.
Och dans.
Kör, Jacob.
Och sen blir barnen kära i henne.
Och sen blir hon kär i Herr von Trapp.
KRISTY "ABBEDISSAN"
De säger: "Åh nej, vi vill inte vara med nazisterna."
- Och så måste de fly. - Till bergen.
KRISTYS MAMMAS HUS
Det skulle ha varit hon som sjöng det där.
Jag växte upp i en väldigt musikalisk familj.
JOHNNIE SUE KRISTYS MAMMA
Vårt hus var jämt fyllt med musik. Och jag minns att...
JOSH KRISTYS BROR
…min kompis sa att hon alltid kunde höra Sound of Music
från vårt hus.
Pappa sa att du var den enda av oss
som skulle lyckas på riktigt, så att..
Min pappa var dirigenten för Sound of Music.
Han var också körledare på Flint Central High School.
Jag saknar det här så mycket, jag blir...
Jag har inte ord nog att berätta om hur mycket jag saknar det här.
Den unga tjejen med den rösten som grejar alla höga toner
som hon inte fixar längre...
Jag fortsatte inte med musiken i mitt liv.
Och det känns som om jag svek pappa,
och jag känner liksom...
Att...
jag inte behöll musiken som...
du vet, var en gåva som jag hade fått men som jag inte utnyttjade.
Jag vet att han var stolt över mig i vilket fall som helst.
Jag ångrar mig bara för att jag inte pressade mig själv
lite hårdare och inte förlorade det självförtroende jag hade
från gymnasiet sen på universitetet,
för att kunna göra det.
3 DAGAR KVAR TILL PREMIÄREN
Jag vill gärna att vi spenderar mer tid, bara ni och jag,
och era hjärtan också idag.
Om var och en av er har hjärtat med i berättelsen,
och era hjärtan hittar varandras hjärtan i berättelsen,
det är det som räknas.
Den här pjäsen har så mycket hjärta.
Jag vill att ni minns när ni gick i gymnasiet.
Finns det något som du skulle vilja säga till ditt gymnasiejag
som du vet nu som du hade önskat att du visste då.
Efter gymnasiet så separerade jag och mamman till mina barn.
Och sen dess beslutade jag att gå
en helt annan väg vad gäller relationer.
Nu dejtar jag killar,
och det har varit en helt annan historia och intervju i sig.
Finns det något som ditt gymnasiejag säger som du har glömt bort?
Jag var ledsen på gymnasiet. Jag tänkte aldrig på det riktigt.
Slutet av sista året var så rörigt...
…då jag bråkade mycket med mina föräldrar.
Jag lämnade huset med en ryggsäck,
och det var typ klockan 10 på kvällen.
Jag gick till en telefonautomat och jag ringde Michelle.
Och hon sa: "Jag tar hand om dig."
Jag bodde hemma hos henne i tre dagar tror jag,
så att det är typ något som jag måste tacka Michelle för och
som jag inte fick chansen att göra då.
Så är det.
Och nu, innan vi kommer ut från det här,
tänk på om det finns något
som du just återbesökt som kan vara något från ditt eget liv
som du kan tillföra berättelsen om Sound of Music.
Okej? Jättebra jobbat. Tack, allihopa.
Du vet, Lisa… Jag nämnde att jag ville prata med dig.
- Ojoj. - Vet du...
Jag säger det nu framför alla.
Bryr mig inte. Jag vill att du ska veta...
Och du har kanske glömt det, antagligen inte.
- Det var början… - Jag tror jag vet...
- …till slutet för mig. - …vad.
- Elevregisserade pjäserna, eller hur? - Ja.
Jag provspelade, du gav mig en roll i din pjäs,
- och jag bara bangade. - Japp.
Det hade inget med dig att göra, och jag har gått och burit på det här
stora, enorma dåliga samvetet för det.
Efter Sound of Music skulle de kommande pjäserna
regisseras av eleverna själva.
Lisa hade gett Jacob en roll i sin pjäs...
…och han ville inte ha nåt med det att göra.
Han sa till henne: "Jag kan inte göra det här p.g.a. mina betyg."
Jag… Jag vet inte. Jag hittade på lite ursäkter,
och jag sa: "Jag kan inte göra det."
Läraren blev väldigt arg på mig. Och jag slutade med teaterlektionerna.
Jag bara: "Jag drar nu, alltså."
Det var typ: "Sluta tjafsa med mig."
Och jag drog, jag lämnade teatern, och jag lämnade skolan och började i armén.
Vi såg inte så mycket av honom efter det.
Han fick nog av gymnasiet.
Jag vet inte. Jag kanske borde ha bett om hjälp eller nåt,
eller låtit nån veta vad som pågick, så hade det
kanske blivit annorlunda.
Men jag var antagligen för stolt för det.
Förlåt att jag gjorde det här mot er
för att jag har sårat er och strulat till det för er,
men det hade inget med er att göra. Förstår ni?
Det var jag och andra pressande saker
som var orsaken, men var ingen ursäkt.
Jag hade gått vidare med mitt liv.
- Vi var ju alla i gymnasiet eller hur? - Ja.
Och vi bär alla på… grejer.
Att få höra honom var en välsignelse.
Och jag uppskattar hans mod
att kunna säga det han hade att säga
och att vara den vuxne som ingen av oss var då...
nu.
- Så vackert, allihopa. - Det där var inte meningen.
Vad menar du? Vänta. Vad...
Vad sa du nyss, Jacob?
"Det var inte meningen?" Du gör ditt jobb.
Så, sätt dig med det här en minut och vi kommer låta...
Rummet låter dig sitta med det här, okej?
Jag planerade inte att bli känslosam, jag spelar ju Kaptenen.
Han är ju en militärkille. Han måste liksom vara arrogant.
Men när jag hör texten och känslan från pianot,
jag vet inte, det var något som bara kom.
Du gjorde det vi bad dig om,
det författarna, det Rodgers och Hammerstein har bett om.
Jag är så glad för din skull.
Det kommer låta supertöntigt, men det känns som hemma,
om ni förstår.
Jag menar, att komma tillbaka till scenen,
att hålla ett manus i handen,
att läsa replikerna...
Allting.
2 DAGAR KVAR TILL PREMIÄREN
En annan sak, först gången ni alla kommer in i…
Det borde vara en riktigt stark och säker början.
Just nu känns det som att ni blir överrumplade.
Det är där, tillbaka till andra sidan efter att Maria sjunger...
CATHY MICHELLES MAMMA
Nu är det dags.
Min mamma var alltid den som körde mig till danslektionerna,
till röstpedagogen och teaterlektionerna.
Hon är väldigt, vad ska man säga, dramatisk.
Stackars Michelle, hon är därborta, hon skäms.
Nejdå. Hon är överväldigad just nu, lite grann.
Hon kommer vara okej.
Hon blir ändå så frustrerad på mig.
Du ser underbar ut.
- Du gör det. - Tack.
Du har alltid sett bra ut och tagit hand om dig.
- Tycker du? - Ja.
Michelle har definitivt skämts för mig hela sitt liv.
Därför att jag… Hon har inte...
Hon har ett sinne för humor, men ibland
gör jag saker, liksom, roligare, och hon tar det inte på rätt sätt.
Hej, älskling.
Det här är så skumt.
- Jag kan inte. - Kan du försöka att inte fnysa?
Jag sa till mig själv i mitt huvud: "Åh Gud. Mamma.
"Nu börjas det."
Hej allihopa, förlåt att jag inkräktar,
men jag har en väldigt speciell person som jag vill presentera för er.
- Det här är Roger Love. - Hej.
Vi har så mycket som vi måste täcka med röster,
- så att vi tog in en expert. - Tack så mycket.
Jag är så glad att få vara här.
Jag är en röstcoach.
Min specialitet är folk som inte är professionella sångare
eller folk som inte sjungit på länge.
Jag var röstcoach för filmen A Star is Born.
Mitt jobb var att lära Bradley Cooper att sjunga.
Och uppträdandet blev bra.
- Tack för att du är här. - Bra.
Jag är exalterad.
Jag har aldrig jobbat ihop med nån som Roger.
- Hej. - Hej.
Ärligt talat, efter att jag hörde Bradley Cooper, jag bara: "Vad sa du?"
Jättebra. Nu går vi tillbaka till början.
Du stänger vokalerna väldigt mycket för att sjunga orden.
Du säger inte "barndom". Du säger...
Michelle har en vacker röst, men när hon sjunger...
ROGER LOVE RÖSTCOACH
Så överdriver hon varje del av varje ord
Jag tror inte att någon av de medverkande här har en stor kapacitet.
Men det finns tillräckligt med talang här,
och det finns så mycket hjärta.
Jag är lite kittlig. Förlåt. Förlåt.
Jag är lite av en fysisk röstcoach.
Det finns en anledning till det.
Jag kan inte lära nån sjunga
om jag inte ändrar det de gör med sin kropp.
Och så, nu ska jag...
Jag kommer att hjälpa till fysiskt där jag behöver göra det.
- Förlåt. - Okej.
Det är en sån välsignelse, att få vara här med vänner.
Jag vet inte om… Antagligen vet ni inte
för att jag aldrig sagt det till nån av er, men… Kristy vet.
Det var nära att det inte fanns en Sam.
Jag var… Jag fick faktiskt diagnosen HIV-positiv.
Och...
Det har varit så livsomvälvande… Allting har förändrats för mig.
Jag låg på sjukhus.
Jag låg på sjukhus i ungefär två och en halv månad.
När jag fick diagnosen,
fick jag en djup depression. Bara depressionen i sig kan döda en.
Jag tog inga mediciner. Jag tog ingenting.
Jag låg sen i koma i typ en och en halv vecka, två veckor.
När jag var på väg ut ur den så hörde jag...
Jag hörde min dotter gråta.
Jag hörde min tjej gråta.
Och jag kom ur den.
Jag var tvungen… Jag måste… Jag måste vara en pappa.
Det är det viktigaste för mig, mer än nåt annat, mina barn.
Jag älskar mina barn.
Det är en välsignelse att få se er allihopa, verkligen.
Och jag delar med mig av detta med er för att jag kommit till
en punkt där jag lever… jag försöker leva mitt bästa liv
för att man inte vet vad som väntar imorgon.
Jag är så tacksam och… Jag vet inte.
- Jag kände bara behovet att dela med mig. - Tack för att du gjorde det.
- Ja. - Jag är så glad att du kommit hit.
Ja.
1 DAG KVAR TILL PREMIÄREN
Gå och hitta lite edelweiss.
Jackson. Jack… Kom hit!
SWARTZ CREEK SCENKONSTCENTER
God morgon. Kom in. Det här är en väldigt viktig och spännande dag för oss.
Vi ska ha vårt genrep.
Kolla in Michelles min. Jag tror att det bara är...
Ja. Så att idag så har vi orkestern med för första gången.
Hej, allihopa.
- Hej, Carmel. - Jag är 4 meter under.
Vi kommer att ta det från början, scenbyten och övergångarna också.
Och vi kommer att röra på oss fort. Så kommer vi göra.
- Vi fixar det här. - Okej?
Genrep? Jag är verkligen på g.
Jag tror att jag är redo att spela något.
Som att jag gör mig redo att springa
och spela fotboll eller något sånt. Jag bara...
Det känns som om jag gör mig redo att spela typ en match.
Vill nån följa med på en åktur?
Alla är nervösa backstage.
Man känner fjärilarna, men det är inte riktigt fjärilar. Det är som energi.
Ni är lite nervösa, men ni kanaliserar.
Seriöst, jag svettas redan.
Ha en bra påklädning. Glad påklädning.
Okej. Vi måste styra upp pjäsen. Styra pjäsen. Förstår ni?
Det är som min attityd.
Du vet, det är dags att köra.
Nu kör vi.
Ska peruken på innan jag klär på mig?
Eller är det kostymen först?
Jag kan andas.
Vem ska sköta våra ombyten nu?
Har du en aning om det?
Nej.
Jag kan inte… Jag har inte tid innan omklädning.
Klädombyte.
Måste hon gå… Måste hon ha en annan klänning på sig?
"Du kommer byta den här klänningen." Som om det inte är rätt klänning.
Därför att hon inte har rätt klänning.
Och ingen Lisa.
Jag ska lära dig sjunga.
Men vad...
Har jag någon, typ, med mig?
För att det är snabbt byte, efter snabbt byte, och igen.
Håll i, snälla.
Min röst är hemsk.
Jag låter som en kille.
- Nej. - Oj, de här var korta.
Inte ännu.
Replik.
Jag har ingen aning.
Det här går inte så bra.
Vi hjälper till. Gå ner från scenen. Vi ska göra scenen här.
Genrep, det är verkligen svårt.
- Scenbyte kör. - Förlåt.
Ut, Zach.
Jag var inte ens bakom scenen, men jag kände kaoset.
Jag är väl så redo jag kan bli, så att jag går.
- Replik. - Replik?
Replik.
Det här är så mycket musikal att göra på fem dagar.
Det finns sjutton mammutscener.
Håll lite mer avstånd, alla. Lite mer utrymme mellan er.
Flera gånger blir det så att hela ensemblen byter om samtidigt.
- Vet du vad jag ska ha nu? - Nej.
- Okej. - Är din på...
Din sitter bak och fram.
Ja, det är ju… Ser du?
Scen vä… Scen höger, scen höger.
Det är för många repliker. Det är för mycket pjäs.
Det är för mycket musikal.
Hallå, allihopa. Jag är säker på att ni har en känsla för
hur otroligt maffigt det här är...
och de här ombytena som vi gör.
Och scenbytena.
Och imorgon kväll så kommer varje sittplats...
Vi har en väntelista imorgon kväll...
- Vad sa du? - …vilket är otroligt.
Genrepet var definitivt en stor röra.
Liksom, jag känner att jag...
Jag behöver, typ "överväldigad" tatuerat på min panna just nu.
Det är fortfarande mycket förvirring, och vi spelar imorgon kväll,
så det är lite stressande.
Ni är alla verkligen vackra och har jobbat fantastiskt bra.
Jag vet att det är lite rörigt när det gäller genrepet,
men det finns ett riktigt bra gammalt ordspråk i teatern,
och det är: "Dåligt genrep, bra premiär."
Kristy, det finns teatergudar. Jag skojar inte.
Och de kommer in, och fantastiska saker kan hända inom bara några timmar.
Jag vet att vi kommer att kunna nå bergstoppen.
Jag vet att det du säger är sant.
Det är bara så svårt. Bara… Jag menar, jag vet inte.
Jag tror vi alla har uppfostrats så
att det bara, liksom, är inte acceptabelt.
Att vi inte får misslyckas. Det är liksom frustrerande för mig.
Jag förstår, Kristy, hur du känner dig för att vi pressar varann så hårt,
speciellt vi, Flints ungar.
Vi känner alltid att vi måste bevisa någonting.
8 TIMMAR KVAR TILL PREMIÄREN
Här är vi.
Stan är som en krigszon.
Ja, minst sagt.
Jag tror liksom att folk med flit
kommit och tagit typ tegel och grejer härifrån
som typ saker att minnas.
När man kommer från en stad som Flint, Michigan...
ZAK "MAX DETWEILER"
…så tar man alltid hand om varann och motiverar varann.
Jag vill att du ska lyckas för att jag tittar på dig typ:
"Okej, om du kan göra det, så gör jag det." Vet du vad jag menar?
- Det här är så galet. - Hur är läget?
Här satt jag och väntade på mamma.
Ja, det är taket. Det är taket.
- Är det taket? - Ja.
- Det är svårt att titta på det så här. - Det revs ner.
Det här är så sorgligt, Amy.
Det är som skolan som tiden glömde, liksom.
Under tidigt 90-tal så var Flint Central en fantastisk plats.
- För att hålla dig borta, jag bara… - Men...
…vi skulle ta studenten.
Och vi visste att Flint var på väg nedåt.
Det går inte en minut utan att det gör ont
därför att den där byggnaden står kvar,
och det är så många fantastiska saker som kom från den skolan.
- Det här är replokalen, eller hur? - Ska du till kafeterian?
Så här kom man in till teatersalen.
Min skola, alltså.
Men det här är dörren vi brukade använda för alla genrep.
Och vi kom hit på rasten.
- Och vi hängde precis här. - Här är teatern, allihopa.
- Saknar ni teatern? Kom hit. - Oj, herregud.
Det är verkligen synd att vi inte kan spela pjäsen
här på Flint Central, ni vet. Teater Magnet,
där allting började, men du vet, det är större än så.
Det är karaktärerna, det är människorna som hedrar programmet.
Jag tycker att det är bra! Det ska ingenstans.
- Vi är fortfarande här. - 1992.
Så länge vi fortfarande gör det bra, så kommer vi göra det vi gör.
Jag är så exalterad över föreställningen ikväll.
Ett, två, tre. Sound of Music!
Okej. Vi kör.
HÅR & SMINK
Jag är nervös.
Överraskning.
Sakta ned. Sakta ned och ta in det som händer omkring dig.
Vad vi än gör, så blir det fantastiskt,
för att alla har hjärtat på rätt ställe.
Alla vill göra sitt allra bästa.
Till och med när de blir överväldigade,
så tror jag de vet vad som finns i djupet av det
som krävs för att få detta gjort.
Okej, allihopa.
Jag kände aldrig riktigt att jag passade in nånstans i gymnasiet.
Och en av sakerna som jag lärt mig
är att jag aldrig riktigt var en outsider,
men jag förstod inte det förrän vi träffades igen.
Och jag tackar er allihopa så mycket för att ni öppnade mina ögon och jag kunde
se sanningen som var där hela tiden men kunde inte se den.
- Så tack så mycket… - Åh, tjejen.
- …alla. - Vi älskar dig. Vi har alltid älskat dig.
Att få en möjlighet som den här som påminner dig att:
"Nej, det var inte bara dåligt.
"Och antagligen såg du några saker på helt fel sätt
"därför att det här var ur ditt perspektiv och du missade allt det här."
- Tack. - Bra.
- Ska hon spela ett barn? - Japp.
LISAS EXMAN & SON
Jag borde börjat lära henne för längesen.
Vanligtvis får de veckor...
MICHELLES MAMMA
...på sig att repa, och här var det bara några dagar.
Det är hennes största rädsla också.
Men jag är säker på att hon kommer göra det bra.
Vi ska fixa det här. Vi har varandras ryggar.
Jag har din rygg. Jag har din rygg.
Din rygg, din rygg, din rygg och min rygg.
KRISTYS MAMMA
Kristy har varit lite nervös och orolig
för att hon är äldre nu än hon var då när hon var 17.
Hon är orolig för en hög ton.
Vi måste göra det här för hela Flint Central ikväll.
Tack. Det är det det handlar om.
Att komma tillbaka till Flint Central High School är viktigt.
Flint Central kommer vara på scen.
Det här är vår förnyelse. Vi återupptäcker oss själva.
Vi renoverar skolan igen, inte fysiskt, men känslomässigt.
Och vi ska göra den stolt. Absolut.
Flint Central.
- Nu går vi. Kom igen alla. - Okej.
På era platser. Nu kör vi.
MICHELLES FAMILJ
1992 - NUTID
Det här är en annan nivå av varmt. Min rumpa svettas redan.
Jag behöver inte mer. Alltså, man skulle kunna baka bröd här bak.
Det är riktigt varmt.
KRISTYS FAMILJ
- Hur känns det? - Väldigt bra.
Tack så mycket.
KRISTY "ABBEDISSAN"
LISA "SYSTER BERTHE"
JACOBS FAMILJ
De satte mitt barn precis mitt emellan min fästman och min exman.
Ja.
Jag menar det. De är precis bredvid varandra.
LISAS EXMAN LISAS FÄSTMAN
SAMS MAMMA
Ja.
Jag tror… Är det här rätt?
Det är tuttar.
BRETTS FAMILJ
1992 - NUTID
AMYS FAMILJ
Bara ett snabbt byte. Ett snabbt byte.
- Hon måste gå. - Gå, gå, gå.
Gå, gå, gå.
Det är mina ord.
ZAKS MAMMA
Min hals blev så torr där ute.
Herregud, det är så torrt där ute.
Vi gjorde det här på bara fem dagar,
och det känns mycket lättare än förra gången.
Det känns faktiskt mycket lättare.
Det spelar ingen roll nu om vi börjar göra fel,
för publiken är redan hänförd.
De är redan begeistrade.
- Du är så vacker. - Tack.
Och supersnygg.
KRISTYS SVÄRMOR
Bra jobbat.
JOSH KRISTYS BROR
Vad händer efter det här?
Du gifter dig.
- Ska jag gifta mig? - Tror det.
JOIS FAMILJ
Fina glada tankar.
Tack.
ZAKS FAMILJ
Så det var roligt. Jag hade alla mina ord nerskrivna på min...
- De är borta? - Ja, för att jag torkade bort dem.
Jag bara: "Där satt den."
Precis här.
Jag svettas. Jag är varm.
- Förstör inte din peruk. - Okej. Jag svettas. Jag är varm.
- Nej, men det är bra. - Okej.
Jag räddade dagen. Jag räddade dagen.
Vi är klara. Herregud. Vi är klara.
Det är helt fantastiskt.
Allting som jag oroade mig för igår var helt felfritt idag.
Det var magiskt.
Så vi kommer tillbaka om typ 30 år igen?
- Jag tar med mig min rollator. - Precis.
Om vi nu skulle summera den här erfarenheten med ett ord,
så skulle jag kalla den för en förklädd välsignelse.
Det är tre ord, men...
Vi gav dem en fantastisk show. Absolut.
Det känns som jag just varit med om en fantastisk resa,
och det bara… Det är överväldigande.
Med tanke på hur jag började den här veckan så betyder det mycket.
Jag har aldrig sett honom så animerad.
JACOBS FAMILJ
Jag kan stänga dörren till vissa känslor som jag hade och...
Men nu har hela den här erfarenheten öppnat
en annan dörr för mig.
Det kändes så bra att lyckas träffa den där tonen,
och jag bara liksom vet att min pappa var stolt över mig.
Han skulle ha blivit så lycklig.
Det fanns så många genuina stunder på scen.
Det är som en dröm.
Och jag kommer se tillbaka på den och känna mig lyckligt lottad
att jag fick den här andra chansen att återförenas med alla
och göra det här med dem.
Det här är min andra studenten från gymnasiet, och det är fantastiskt.